Пламен Цонев
Комарко

chitanka.info

Тръгнал ми Комарко,

весел колибарко —

от Балкана слиза

с разкопчана риза,

с късички гащета,

с босички крачета…

Че му се присмели

вуйчовци и лели,

врани-бърборици,

жаби-кекерици.

Всеки взел да вика:

„Гледайте умника!

Дъжд пороен плиска,

а пък той… по ризка“

Гръб Комарко свел и

тръпки го побили —

сложил си фланела,

накривил капела,

закопчал елече

и на края вече —

то се знай — обул и

свинските цървули…

Че му се присмели

вуйчовци и лели,

врани-бърборици,

жаби-кекерици.

Всеки взел да вика:

„Гледайте умника!

Слънчице припече,

а пък той… с елече!“

Рипнал ми Комарко,

станало му жарко —

хвърлил надалече

жълтото елече,

черната капела,

бялата фланела,

а след тях — изул и

свинските цървули…

Тръгнал пак Комарко —

весел колибарко…

Но не щеш ли, хала

мигом завилняла,

ветрове смразили

вратните му жили

и Комарко бурна

болест го катурна…

Казват — оттогава

все по-хилав става

и начесто киха

трескаво „апчи-ха!“

И носът му свири

чак през три баири…

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.